Mustaa ja kultaa
Date: 2026-03-17T00:00:00+00:00

The Project Gutenberg eBook of Mustaa ja kultaa

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

Title: Mustaa ja kultaa

Author: Heikki Asunta

Release date: March 17, 2026 [eBook #78232]

Language: Finnish

Original publication: Jyväskylä: K. J. Gummerus Osakeyhtiö, 1929

Other information and formats: www.gutenberg.org/ebooks/78232

Credits: Tuula Temonen

*** START OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK MUSTAA JA KULTAA ***

language: Finnish

MUSTAA JA KULTAA

Kirj.

Heikki Asunta

Jyväskylässä, K. J. Gummerus Osakeyhtiö, 1929.

SISÄLLYS:

I

Mustaa ja kultaa
Hans Boije
Siivet
Kaksi uskalikkoa
Tamaran kuolema
Frans Hals

II

Resignatio
Painajainen
Susi
Kapakka
Erään miehen viimeinen kirje
Rampa
Tuomittu
Pohjaa kohti
Gustaf Fröding: Kulkuri
Runoilija Wennerbom

III

Yksi markka
Hautajaiset
Eräälle tuomarille
Debet — Kredit
Pieni episoodi

IV

Kesäyö
Kartanon tytär
Viimeinen laiva
Pieni laulu Ruthista
Jälleennäkeminen
Tyhjä huone

V

Lokakuu
Akvarelli
Saarelaismaisema

I

MUSTAA JA KULTAA

Teki työtään mies hiki otsallaan, eli riemuja pyytämättä. Hapot, suolat uursivat vakojaan, käsi muistutti kuolleen kättä.

Oli luukut lyötyinä akkunaan, ovet teljetyt maailmalta. Teki työtään mies, himo sairas vaan kyti, hehkui kulmien alta.

Valinkauha hehkuva kourassaan yhä puuhasi ahjon luona! Yhä uskoi suuria uniaan: on kerran kultana kuona!

Nero nouseva on, ja kunniaan epätoivo on vaihtuva musta, pajan ahjo on hehkua tulvillaan jalometallin kimallusta!

Teki työtään mies. Yhä uudestaan suuren kalkin katkeran keitti. Ihan tyynnä, uskossa Saatanaan hän viimein henkensä heitti — — —

Mies makasi lähellä ahjoaan hymyhuulin, otsalla rauha. Yhä uskollisena kourassaan oli jäähtynyt valinkauha.

Hänet vietiin multihin kirkkomaan monen köyhän vainajan myötä. Paja hiljaa lahosi paikoillaan, ei kukaan jatkanut työtä.

Joku hullun haudalle innoissaan pikimustan pystytti kiven. Ja sen pinnalla ilkkuu kirkkauttaan nyt — kultaa hehkuva hiven.

HANS BOIJE

Sen linnan akkunoista nyt ruudut rikki on. Ei juhlatulet loista, kuu kattaa raunion.

Ei hurjat nihdit ravaa maan kauhuks' ratsuillaan. Nyt linnanportin avaa yötuuli joskus vaan.

Mut kansa muistaa herran,
Hans Boije ritarin.
Hän mahtava ol' kerran,
mies julmin, syntisin.

Hän ryösti, rietasteli, ja kansa kärsi vain, mut koston henki eli jo hiljaa niillä main.

Ei tienneet peitsiniekat: pian touko tuleentuu, pian säkenöivät miekat, pian koittaa elokuu.

Jo hehkui pajapihdit, ja teräs kipinöi, mut huolettomat nihdit yöt, päivät elämöi.

Niin Tuomaantanssiaiset kun pystyyn paiskattiin, ja laakson kaikki naiset armotta raiskattiin,
mies hurjin, linnanvouti, hän tohti tehdä sen: hän luostarista nouti kauneimman kyyhkysen!

Niin monta päivää, yötä hymyillen, itkien se seuras ratsun myötä taa teitten pitkien,
mut verhos kauniin päänsä pian kultaan, silkkihin ja vietti hurjat häänsä kuin lapsi syntisin.

Näin lakkaamatta juotiin, yöt, päivät tanssien, olutta uutta tuotiin, jos loppui entinen. — — —

Mut kesken hurjan illan jäi tanssin jytinä. Sen katkas laskusillan kamala rytinä.

Kuu paistoi peisten teriin, ja huuto kuultiin vaan: Nyt öykkäreitten veriin nää raudat karkaistaan!

Ja murhaleikki kuuma nyt täyttää pihamaan. Sen joka-ainoo tuuma on kallis hinnaltaan.

Ei säästä lähimmäistä mies laakson kärsineen, ei hurja nihti väistä, hän kaatuu paikalleen.

Kun vihdoin aamunkoitto jo nousee verestäen, on laakson miesten voitto ja loppu linnaväen.

Mut murheen kyynel kasta ei silmää yhtäkään. Vain linnan valtiasta nyt turhaan etsitään.

Huurtuvan pöydän päässä hän istuu hymyillen. Varressa ryhdikkäässä on mahti entinen.

Hän pullon pöytään siirtää, juo verkkaan pikarin ja kylmin mielin piirtää terällä tikarin:

— Kahdeksas tammikuuta kuusitoistasataaviis Hans Boije ilman muuta on kukistettu siis.

— Maan rahvas kiitosvirttä jo veisaa voitostaan. He pystyttävät hirttä vuoks' lyödyn valtiaan.

— Ei siihen suurta hätää mun mielestäni ois: Jos oksa puun on mätää, se putoo kyllä pois.

— Hans Boijen rietas taru pian lienee päättynyt, mun sentään hirttonaru ei häntä häväissyt.

— Ei tilintarkastusta hän pyydä eikä tee. Laumasta lammas musta vain hiljaa erkanee.

— Nyt ota poikas vastaan suur tuntemattomuus; hän toivoo ainoastaan: suo synnin muoto uus!

— Pois lainakorut yltä! Hans Boije jättää maan, ja yksitoista syltä on vettä haudallaan.

Näin linnanherra piirsi terällä tikarin, ja huulillensa siirsi hän viime pikarin.

Pian nähtiin: yli partaan hän syöksyi nauraen. Ja kansanjoukko hartaan kohotti aamenen.

SIIVET

Niin hiljaista on länsirintamalla, vain laiskat myrkkypilvet laahustaa, ja painostavan taivaankannen alla kuin ruumis lepää revittynä maa.

Suurlentäjä jo suistui. Kuolinsana kuin ruttoviesti pahanenteinen käy kuiskeen lailla, lamauttavana käy läpi Ranskan juoksuhautojen.

Niin hiljaist' on kuin pitkäperjantaina, ei kuulu laukausta yhtäkään. — Näin palas mies, jok' ennen palas aina vain varman voiton lieskat silmissään,

Mies, joka yksin zeppeliiniparvet kuin terässiipi, nuori haukka löi, ja hymyhuulin iski, arvet, kun ihmisvihan touko heilimöi,

Mies, jolla kohtalonsa kuninkaille ei ollut mitään tilitettävää, ei mitään jumalille, isänmaille — vain uskalikon kylmä, hurja pää.

On hälle viime leposija luotu mäen kumpareelle seutuun autioon, on tykkipatterit ja joukot tuotu sen ääreen jäykkään perusasentoon.

Ja sitten seuraa ruumispaarin vuoro ja sitten viittaniekka pappismies; soi koleana piikkilankakuoro: — On pääsinpäiväs läsnä, kukaties.

Mut kesken hautauksen hiljaisuuden soi suriseva ääni moottorin, ja vihollinen läpi avaruuden päin lentää terässiivin läikkyvin.

On kuiva, vihantäysi käsky: Tulta! Ja yli sotamiesten mykkien pian lavettien alta lentää multa, kun salamoivat putket tykkien.

Mut pitkin kranaattien surmanrataa on suunta huimapäisen lentäjän, ja ruusupilvi haudan ylle sataa kuin pudottama parhaan ystävän. — — —

Niin hiljaista on länsirintamalla kuin sota paha uni ollut ois. Etäällä kirkastuvan taivaan alla vain vihollisen vieras lentää pois.

KAKSI USKALIKKOA

Niin katkesi vaellus maallinen parin ylpeän uskalikon. Yön laskussa yli laineitten he tekivät haaksirikon.

Ol' taklaasi kurja ja kunnoton, koko kutteri leikkikalu. Mut poikia ohjasi turmiohon ylen väkevä elämänhalu.

Kun ruumiit tuotihin kellariin, niin nuoremmalta yksin pien paperinpalanen löydettiin näin kuuluvin tervehdyksin:

— Minä, nimetön, suruton ihminen ja ylpeä myös ylenmäärin olen kyllä tietänyt totuuden, vaan tehnyt kaikessa väärin.

— Joka-ainoa päiväni ollut on kuin suppean kirjan lehti, mihin käsi kurja ja arvoton rivon piirroksen piirtää ehti.

— Joka-ainoan ihanan, kuuman yön olen vastaanottanut varkain ja jälkeen julkean konnan työn surut tyhjien sydänparkain.

— Ja nyt näkymätöntä kostajaa en silmiin katsoa saata. Siks' ohjaan hulluna meren taa päin uutta outoa maata.

— Siks' hyvästi, näyttämö syntien, minä odotan tuulta ja yötä. Veli voitot ja tappiot tasaten mua seuraa matkalle myötä.

— Ja jos aamuaurinko milloinkaan ei enää päällemme paista, niin tuokoon uutisen maailmaan tää pieni paperinkaista.

Niin katkesi vaellus maallinen parin ylpeän uskalikon. Yön laskussa yli laineitten he tekivät haaksirikon.

TAMARAN KUOLEMA

Sade ryöppysi kattoakkunaan, se päästi seulana vettä, ja pullojen pohjilta tippaakaan ei löytynyt lämmikettä.

Oli kuiluun vaivuttu ahtaimpaan. Jo viimeiset oljenkorret, vyöt, remelit kannettu narinkkaan ja lyöty liekkeihin orret.

Me istuimme synkkinä, palellen ja kipein, särkevin selin vain korttien silmiä seuraten ja kulkua tylsän pelin.

Valo sammui kynttilän viimeisen, ol' puol'yön tuokio musta, kun takana kuistikon ruutujen me kuulimme kolkutusta.

Tamara! Hän ryntäsi huoneeseen kuin pieni, ajettu teuras. Hän huusi, puheli varjolleen, ja kyynel kyyneltä seuras.

Oli peittona kylmäin hartiain vain musta, kostea tukka; oli entisestänsä varjo vain nyt katujen myrkkykukka.

Kun välissä vuotehen ryysyjen ja ikäloppujen taljain hän makasi vilusta vavisten ja jäsenin puolipaljain,
tuli taivas tähtiä tulvilleen, kuu ulkona kummitteli. Yhä vieläkin vauhtihin entiseen vain jatkui tympeä peli.

Se yö oli piinausperjantain! Jok'-ainoa päivää vuotti. Mutt seinien saumoissa lauloi vain yötuulen karmiva nuotti. — — —

Tamara jo heräsi ryysyillään, meit' kätteli vuoronperään, ja hymyillen liki itseään hän meistä viittasi erään.

— Pane kirje äidille Liettuaan, hän jutteli heikoin äänin, — Tamara, kasvatti tsaarin maan ja kuulu Kiovan läänin

— ihan kuuliaisena uskolleen ja tavalla vallasnaisen Pyhän Neitsyen messun helkkeeseen on matkan päättänyt maisen.

— Sano, että tuhannet kellot soi hänen hautajaisissansa, ja että ylpeä olla voi hän, äitini, suvustansa.

Tuli aika jo taistelun viimeisen.
Se pienen tuokion kesti.
Tamara sopersi aamenen
ihan yksinkertaisesti,

ja silmin suurin ja palavin hän onnellisena kuoli. Taas kajasti elämä ruutuihin, taas valkeni aamupuoli.

FRANS HALS

Kohos aamu jo Haarlemin kaupunkiin yhä »Edenin tarhassa» hummattiin, yhä kuohuva seideli seuras toista, ei öljyä puuttunut astioista.

Frans Hals, siro, parrakas miekkonen, värin mestari kuulu ja linjojen, oli löytänyt oikean elementin, löi pöytään nauraen viime sentin.

Kumos seidelin olutta muikeaa, meni rommiryypylle tiskin taa, ja hän Hille Bobbea hiukan halas ja huusi: Maalaustaide alas!

Tätä menoa katseli yksikseen oven luona samettiviittoineen eräs kalpea, korrekti muukalainen niin huvitettu ja tarkkaavainen.

Ja hän aateliskonkarin askelin meni pöytään Haarlemin mestarin, teki kumarruksen ja pyysi luvan Frans Halsilta tilata muotokuvan.

Tämä katseli kaihoten pulloon päin, sanan myöntävän virkahti änkyttäin, typötyhjän kukkaron kiinni veti, oli vieraan seurahan valmis heti.

Käsi vapisi, silmissä salamoi, pirunpentujen kavionkapse soi, toki siunaten itsensä Maarian nimeen Hals tarttui hiileen ja siveltimeen.

Kuvan valmistuttua riemastuin. sitä vieras katseli avosuin, teki nimen ja tittelin tiettäväksi, ja maksoi, pokkasi, kiitti, läksi.

Frans Hals palas kievarin kapakkaan, ylen synkkänä pudotti parrastaan: — Piru vieköön mokoman koiranleikin: sain maalata mestarismies van Dyckin.

II

RESIGNATIO.

Istu pöytään Barrabbas, päättyköön jo piina. Kutsuvana maljassas kiiluu kirkas viina.

Kohta tuore myrkkypuu kattaa kumpuasi. Syntis touko tuleentuu, nauti pohjaan lasi!

Turha eessä tuskien horjumatta seistä. Haavas vaatii ärtyinen nopeata veistä.

Kutsuvana maljassas kiiluu, kutsuu viina. Irtipäässyt Barrabbas, päättyköön jo piina!

Itke, naura, matkamies, murheen laakson mato. Uskollisna päässä ties vuottaa — perikato.

PAINAJAINEN

Joku koskettaa mua kädellään.
Minä herään unestain.
Tylyt, ylpeät silmät selvään nään
ja pimeyttä vain.

Vähitellen pimeys aukeaa, näky muuttaa muotoaan: Punapaita pyöveli odottaa mua viime uhrinaan.

Ja hän lukee minulle tuomion, minä pelkään vavisten. Teen vertani hyytävän huomion: spitaalitautinen!

Hänen huuliaan hymy hyydyttää, hymy rietas saatanan. Eräs ennen rakas ja kaunis pää on päässä pertuskan.

Hyvä jumala, hällä on kasvoillaan
kuva omista kasvoistain!
Veritäplät hehkuvat viitassaan.
Hän murhamies on, Kain!

Minä huudan: tee, mikä virkas on!
Tee laupeudentyö.
Tilinpäätös selvä ja kirkas on!
Tule lähemmäksi ja lyö!

SUSI

Kuu paistaa, kuura kattaa maisemaa, se kukkii tähtiä ja hopeaa, suon yli horjuu vapiseva peto, sen kuuma, tuskallinen hengenveto on villin vihan ääntä valtavaa.

Sen kieli roikkuu maata viistäen, ja jälkeen joka-ainoon askelen jää turmiota ennustava pilkku; mut lyöty peto, uupunut ja nilkku käy tietään ylpeänä uhmaten.

Pää vielä vaivoin kohoo kuuta päin, ja vihassansa verta räiskyttäin se laulaa pilkkalaulun vainoojalle. Ja sitten hiljaa syväin vetten alle se painuu varjoon vaivaispetäjäin.

KAPAKKA.

On luola syvällä alla maan kuin loukku vaaniva uhrejaan. On samat tympeät, tylsät naamat kuin ruoskansiimasta iskun saamat, ja kaiken yllä on katku spriin, sa tunkee luihin ja ytimiin.

Soi jossain haitari rämisten kuin kuoro naurava hullujen, ja tyttö yskien, läähättäen käy läpi ulvovan roskaväen puol' alastomana, viluissaan, mut ylen nöyränä tanssimaan.

Niin villi askelen vauhti on, niin rytmi väkevä vartalon! Mut alla korean ulkokuoren on rutto repinyt ruumiin nuoren, ja kesken vauhtinsa villeimmän kuin kauris ammuttu kaatuu hän. — — —

Hän herää huutohon roskaväen niin kalpeana ja läähättäen. Jääkylmään ruutuun hän painaa päänsä ja itkee hurjana häpeäänsä. Ja kaiken yllä on katku spriin, se tunkee luihin ja ytimiin.

ERÄÄN MIEHEN VIIMEINEN KIRJE

Viel' eilispäivänä, veljet, minä itseni kirosin: Oli lähtöpäiväni tullut ja hengitin kuitenkin.

Mut aurinko kattoihin paistoi ja ullakkokamariin. Minä näin sen lempeät kasvot ja uskoin sen valheisiin.

En ivahymyksi luullut ma kuumaa hymyä sen. Se juovutti riemulla pääni ja unilla suuruuden.

Minä tunnustin kurjuuteni. Se sai minut uskomaan jaloks' itseni kuninkaaksi, valepukuiseksi vaan.

Tänä aamuna Saatana puhui minun vuoteeni laidalla näin: — Tee nuoraan kireä solmu, mene tuntematonta päin.

Minä katselin pimeyttä, joka suuteli akkunaa, ja jäistä oksaa, sormin lasin pintaan koputtavaa.

Ei vietelleet mua enää ilot ulkokullatun maan. Minä verhosin akkunani, panin kiinni oveni haan.

Ja nyt vaatimattomasti minä liityn vainajiin. Mut, veljet, hengessä mukaan tulen juhliinne vallattomiin.

RAMPA

Minä pakenen raajoin rammoin, te kääpiöt, terve vaan! Ivanauruni, kuollut ammoin, on herännyt haudastaan.

Tulin laumahan kääpiöiden minä kääpiö itsekin. Tulin riemua ikävöiden ja palavin sydämin.

Minä kestin hammasta purren, kun ruoskitte kyttyrää, ja kun ahdistettua surren ei painunut yksikään pää.

Minä suutelin lyövää kättä kuin elukka avuton. Elin tyytyen, ymmärtämättä mikä kamalin valhe on:

Tänä päivänä katse kiero mua säälien katsoi päin. Oli, niinkuin niljakas liero ois kiertänyt sydäntäin.

Jätän joukkonne itsehurskaan.
Näin parasta rauhoittua:
Minä kainalosauvalla murskaan,
ken tohtii sääliä mua!

TUOMITTU

Musta side silmilläsi, huules harmaat niinkuin tuhka, vapiseva vanhan käsi, sydämessä synkkä uhka.

Joku nauraa karkeasti, naurussa on verenjano. Vaiti seisot loppuun asti, sanaa luopion et sano.

Vailla toivonpilkahdusta hetken elämästä riiput. Kuuluu pari komennusta välähtävät pyssynpiiput.

POHJAA KOHTI

Kaksi miestä ulapalla, kaksi toverusta. Jäätä, jäätä kaikkialla, napatalvi musta.

Mutta alla telttakaton nähdään vielä unta: kohta saapuu uupumaton veljesretkikunta.

*

Kaksi miestä ulapalla, kaksi hurjaa sutta! Epätoivo kuolemalla uhkaa lakeutta.

Viha riehuu kytkemättä alla telttakaton. Silmä vaanii veljen kättä, silmä henkipaton!

*

Kaksi miestä ulapalla.
Jäiset kentät laajat.
Toinen tuiskulumen alla
repaleina raajat.

Toinen mielipuolen tavoin takoo reikää jäähän. Kohta suorin tie on avoin suureen määränpäähän.

Gustaf Fröding:

KULKURI

Näen unta, että kuljen vain sauva kourassain maankiertäjän lailla rikkailla rintamailla. Tie kotina mulla on vain, oon osaton kulkijain.

On naamani muodoton pakkasen tuttu, on rääsyinä nuttu; Olen harjaviiksinen kyyrypää. On jalkani painava, sappeni karvas, ja siivoton varvas se kengästä pilkistää.

Tienojissa lepään, ja kerjuu on työni, oon ladoissa yöni. Se kauppa, se kannattaa! Vien krouvihin pennini kerjäten saadun, juon siksi kun kaadun ja suutelen lattiaa.

On ääni kurja ja katkeran hurja ja viinasta yskäinen, mut nöyrä ja mankuva antajan eessä, kun silmäni veessä ma ropoa rukoilen.

Näin vaellan karttaen tuttuja maita, Ei ystävät haita! Saan lantin ja – pois saman tien! Vain tiirikka, reppu ja sauvani mull' on ja pohjalla pullon säästynyt pisara pien.

Kun jossakin soivat viulujen kielet, ja porttien pielet ne kylpevät koivuissaan, ja tyttöjen parvia hämyssä ehtoon käy vaahteralehtoon hääpöytiä kattamaan,
ma uneksin silloin: talo on mulla, ja kotihin tulla on oikeus luopion; on kurjalle pirulle kuumana keitto, ja sänky ja peitto, ja kurjuus kaukana on;
tuo uni on turha ja joutava juttu! Tilinpäätös on tuttu: Eli, kuoli ja kuopan sai. Talo kaipaa renkiä, kissaa, piikaa, mut lurjus on liikaa ja ryöväri, tottakai!

Hääpöydästä katsovat altakulmin, ja aikein julmin talon koira haukkuu mun ryysyjäin. Olen suojaton, uupunut valvonnasta. Näen unia onnesta – vankilasta ja käännyn maantielle päin.

Gustaf Fröding:

RUNOILIJA WENNERBOM

Kesän tuuli henkii puiston hiekkaan, puihin, vaivaistalon runoniekkaan Wennerbomiin, joka pulloineen luovii eespäin, puhuu itsekseen, ryyppii harvalleen nauraa naurun onnellisen viekkaan.

Mehiläiset häärii, toukat ravaa, ilmaa, tuoksullansa uuvuttavaa puisto täynnä on ja kukintaa, yltäkylläistä ja ihanaa, maahan istahtaa Wennerbom ja pullon korkin avaa.

Linnut mieletöinnä ilakoivat, Heinäsirkkain sadat sitrat soivat; Wennerbom, hän kuulee kaiken sen katkerana, viinaa ahmien lailla eläimen; päivänsäteet pulloon pisaroivat.

Hän ja pullo ovat yhtä mieltä, ja hän haastaa onnellista kieltä: — Viina auttaa, viina lohdun suo, nuoruus, toiveet, kaikki katoo nuo. Malja niille juo! Aikaa vain, — ja järki väistyy tieltä.

— Olin nuori, luja niinkuin rauta; kaiken peri ahnas lieju, hauta. Monta vuotta vainaa ollut lien, kaikki kaunis häipyy saman tien, vielä tilkka pien'. Wennerbom on päissään, pirulauta.

Ja hän nukkuu onnellista unta — kastanjoista sataa kukkaslunta ylle runoniekka-raunion. Kuultaa kultajuova auringon. Pullo tyhjä on. Sillä häärii pikku-luomakunta.

Rauha on, saa tunnontuska laata, syytteen piikit eivät pistää saata, suur on jälleen lahja jumalain teillä nuoruusunten maailmain. Hyvää unta vain. Autuast' runoniekkain maata.

III

YKSI MARKKA

Runoniekka arkkuun pakattiin, maa kuulutti murhettansa. Kuvapatsaan kylkehen hakattiin: sua kaipaa itkevä kansa.

Ja nyt huutokaupalla myytiin pois edesmennehen irtaimisto. Mitä suurtapa jäljelle jäänyt ois: runo — viimeinen pilkanpisto —,
pari siivoamatonta lakanaa, pari kulua kenkärajaa. Osa suurin seurasi pakanaa, kuun muutti hän asuinmajaa.

— Mitä tarjous on? huus vasaramies, veti esille haljakan liinan. — Tämän lakanan alla hän kukaties koki kuoleman tuskan, piinan.

— Tuhat markkaa huoleti, tottakai! huus punakka kansalainen. — Tuhat markkaa vielä! ja aarteen sai eräs irstashuulinen nainen.

Hyvin luonnisti hyönteiskerääjää, joka saavutti kuuluisuuden: Runoniekan liivistä löysi tää lajin uppo-oudon ja uuden.

Yhä äänekkäämmäksi kiihtyi vain melu alla vainajan katon, ja mielenliikutus velkojain oli vilpitön, jakamaton.

— Runo viimeinen, mitä tarjotaan? tuli kysymys pöydän takaa. Nyt mykkänä seisoi paikallaan väki mietteliäs ja vakaa.

— Ylen vaikeatajuinen tapaus, nyt on oltava varsin tarkka. Pian kajahti vasaran napaus ja ääni: yksi markka.

HAUTAJAISET

Veli rankkuri, otahan kaapu pois.
Ole hyvä ja paina puuta.
Minä luulen: pisara poikaa ois
näin keskellä mätäkuuta.

Älä tuijota tyhmänä kursaillen, vaikk' nuttus verisen näänkin. Kas, ruumiinhajua, tunnet sen, on täällä jo ennestäänkin.

Tänä päivänä loppuhun leikittiin se vanha, lystikäs leikki, ja pantiin kaulasta remeliin tuo herra laulaja Heikki.

Oli kyllin jo porannut porujaan tuo ruipelo pessimisti! Ei kelpaa! Remeli kaulaan vaan ja kirkonkirjahan risti.

Tämä mieletön vainaja lauluineen on huomattu köykäiseksi. Me otamme tupakan muistolleen ja pirtua särpimeksi.

Jätä, veljeni, miinisi arvokas, me illan vietämme raikkaan. Vie ruumis huomenna kuormassas pois johonkin kaatopaikkaan.

ERÄÄLLE TUOMARILLE

Käyt apostolina, harkiten mun syntejäni ja häpeääni. Mut omantuntoni parkiten ma sentään kohotan pystyyn pääni.

Mun väljä tie, sun kaita on, ma fariseus, sinä publikaani. Näin selvä asian laita on, käyn suoraan taivalta alkamaani.

Jos joskus askele kiristää, jos suora tiekin on liian suora, niin velton ryhtini piristää sun silmukoimasi hirttonuora.

Siks' lusteen, ohdakekukkien suo armossas elonaikaan olla. Ma pokkaan laumasta pukkien, kun viimein seisomme tuomiolla.

DEBET — KREDIT

Näin haudan umpeenmullatun ja hunajaisin huulin ma puheen ulkokullatun juur pitäneeni kuulin.

Mut sydämessäin riemuiten ma mietin: vanha kettu, nyt peli seläntakainen on vihdoin lopetettu.

— Nyt pannaan panos vastakkain, nyt tehdään tilit tarkat, pois vanhat kaunat unohtain ja turhat sanaharkat.

— Sa puleerattu Don Juan, kuin prinssi nuku yösi. Nyt kaikki anteeks annetaan sun roistomaiset työsi.

Mut luomin alaslasketuin ma painoin kyyryyn pääni, kun seppeleestä sanat luin: Sua itken, ystävääni.

Kun sitten hiukan myöhemmin näin kukoistavan lesken, en sano, mitä kuiskasin ma hälle kahdenkesken.

PIENI EPISOODI

Monta päivää juotuaan pessimisti tuskissaan tuumi: on jo, jumaliste, saavutettu päätepiste.

Nuoran pätkä kourassaan hiipi nurkkaan kuolemaan. Mutta toiset, nähtyään yhden poissa pöydästään, sydämissä syvä hätä alkoi etsiskellä tätä.

Löytyi poika nuorastaan vainajana suorastaan, mutta saatuansa spriitä virkistyi hän jälleen siitä. Kohottaen lasiaan lausui: veljet, asiaan.

IV

KESÄYÖ

Meren yllä syvä taivas, laivan varjokuva musta, silmät suuret, surulliset täynnä kuumaa kaipausta.

Kylä, veräjien ääntä, kevyt, kirkas surumieli, kirkkopihan vaahterassa onnellinen satakieli.

KARTANON TYTÄR

Niin hiljaiseksi kylä käynyt on ja kumaraksi sillan kaidepuu, mut ylhäisenä valo kartanon viel' tummenevaan veteen kuvastuu.

Kuin ennen syttyy tähti palamaan kuin pieni koru varjoon kaislojen; On kuusikuja vielä ennallaan ja ylväs ryhti talon tyttären.

Hän saapuu ylpeänä, avopäin, ja piiskan siima leppäin lehtiin lyö. Nään tyynet, kylmät silmät lähelläin, ja seudun kattaa tyyni, kylmä yö. — — —

Hän herää puheluuni säpsähtäen, ja meitä varjoo vanhat halavat. Ma poskillansa tummat täplät näen, ne intohimon tulta palavat.

Hän nauraa väkinäistä nauruaan, ja sillan holvi vastaa helisten. Nään tykyttävän suonen kaulallaan ja hervottomat luomet silmien.

Mut niinkuin jotain unohtanut ois hän liki kuvaistansa kurkoittuu. Pää kääntyy hiljaa hämillänsä pois, saa avuttoman hymyn pieni suu.

Ja sitten läiskii piiska edeten kuin joku jossain löisi itseään. On miettiväinen kaiku askelen ja kumarainen varjo kauniin pään.

VIIMEINEN LAIVA

On pieni saattojoukko kylän alla ja askeleita täynnä rantahiekka. Taas villihanhi lentää matalalla, syyspäivän köyhä, karu soittoniekka.

Mäen kumpareella kyyhöittävät talot kuin elottomat, rujot haaksihylyt, ja veteen piirtyy viime laivan valot, — jäähyväissanat armottoman tylyt.

Nään ilakoivan lapsen kalliolla, mut' äkkiä hän ratkee itkuun syyttä. On pikku sydämen niin paha olla, se itkee nimetöntä ikävyyttä.

Niin ylle pimenevän metsänrajan luo päivänlasku verihaavat syvät, ja lähelläni vielä pienen ajan mua katsoo silmät suuret, hätääntyvät.

Soi sitten loittoneva harmonikka, yön selkään häipyy laivan varjo musta, ja jossain takoo yksinäinen tikka kuin hautakiven muistokirjoitusta.

PIENI LAULU RUTHISTA

Ruth, silmäs vaeltavat etsien kuin levottomat linnut taivaan rajaa. Näet, kuinka takaa mustain metsien taas öiset pilvikaravaanit ajaa.

Ja saaren ylle kohoo täysikuu kuin nuoren olemukses vartijana. Sun huulillesi sammuu, paleltuu taas joka-ainoo kuolettava sana.

Ja taipumaton kiilto teräksen taas muuttuu sametiksi silmissäsi. Ruth parka istuu hiljaa, vaieten, ja kaislaa katkoo hermostunut käsi.

JÄLLEENNÄKEMINEN

Jääpeilit särkyy alla askelten, niin kylmä ilta on ja hiljainen. Kuu katsoo takaa pilven riekaleen. On kuuran alla uneksuvat maat kuin edesmenneet sielut autuaat, ja kirkko piirtyy mustaan vuolteeseen.

Hän, jonka vuoksi vielä palasin, käy vastahani tyynin askelin. jääneulat kimaltavat ripsillään. Me jäämme vastatuksin vaieten, ma tyyntä hengitystä kuuntelen ja etsin turhaan hänen silmiään.

Kuin sisarukset kylmin sydämin me tuijotamme tietä kumpikin. On, niinkuin nimet unohdetut ois. Ma tunnen pienen käden omassain kuin kylmän, arvottoman korun vain, ja sitten häipyy tuttu varjo pois.

Nään hämyyn häviävät olkapäät ja kuulen nyyhkytykset äänekkäät. Ja — maantie toistaa mykkää kutsuaan. Ei ole aika itkuvirsien! Siks' hyvää yötä, kylä uninen ja hyvää yötä, tytär kuninkaan.

TYHJÄ HUONE

(Irikselle)

Mä avaa oven tyhjään huoneeseen.
Syyspäivän ilta katsoo akkunoista.
On kello pysähtynyt paikalleen,
sen kuollut sormi näyttää kahtatoista.

On aikaa sitten ruusut pudonneet. Nyt pihapihlajissa värisevät jo raskain tertuin verikyyneleet, ja kaukana on riemullinen kevät,
kun raikas nauru kaikui heleään kuin aamusade tämän katon alla, ja öisin kauniin, sysimustan pään kun peitti pielukselle hopealla.

Nyt katsoo tyhjä peili naulastaan kuin kuolleen kasvot kankeat ja rumat. Se kätkee lasisessa kuoressaan niin monet onnelliset tapahtumat,
kun kauniit silmät luomin unisin yön selkään etsivinä tuijottivat, kun rääkkä lauloi köyhin sävelin, ja taivaanvuohten harput vastasivat.

Nyt katson yksin puolipimeään, ja mun on levoton ja paha olla. Vain tuuli toistaa hänen nimeään mun korvissani pedon nautinnolla.

V

LOKAKUU

Riihenhaju kartanolla, rannan laulu aina sama. Pohjatuulta riensi pakoon aalto kylmän kangistama.

Kuolevasta kaislikosta yhtyi pyssynpiipun ääneen katkerana hätähuuto siipirikon yksin jääneen.

AKVARELLI

Mustaa ja ruskeaa, joitakin harmaita vetoja. Salama leimahtaa punaten kuolleita ketoja.

Pilvenä kulkee syys ylitse kattojen hiipien. Lohduton ikävyys, ilmassa valitus siipien.

SAARELAISMAISEMA

Meri, lyijynraskas taivas, ahdistavat ääriviivat. Pienen, harmaan kylän alla kuolleet lentohiekkaliivat.

Yötä päivää uupumatta villi aalto ajaa toista. Haaksihylky hietikolla kertoo ihmiskohtaloista.

*** END OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK MUSTAA JA KULTAA ***

Updated editions will replace the previous one—the old editions will be renamed.

Creating the works from print editions not protected by U.S. copyright law means that no one owns a United States copyright in these works, so the Foundation (and you!) can copy and distribute it in the United States without permission and without paying copyright royalties. Special rules, set forth in the General Terms of Use part of this license, apply to copying and distributing Project Gutenberg™ electronic works to protect the PROJECT GUTENBERG™ concept and trademark. Project Gutenberg is a registered trademark, and may not be used if you charge for an eBook, except by following the terms of the trademark license, including paying royalties for use of the Project Gutenberg trademark. If you do not charge anything for copies of this eBook, complying with the trademark license is very easy. You may use this eBook for nearly any purpose such as creation of derivative works, reports, performances and research. Project Gutenberg eBooks may be modified and printed and given away—you may do practically ANYTHING in the United States with eBooks not protected by U.S. copyright law. Redistribution is subject to the trademark license, especially commercial redistribution.

START: FULL LICENSE

THE FULL PROJECT GUTENBERG™ LICENSE

PLEASE READ THIS BEFORE YOU DISTRIBUTE OR USE THIS WORK

To protect the Project Gutenberg™ mission of promoting the free distribution of electronic works, by using or distributing this work (or any other work associated in any way with the phrase “Project Gutenberg”), you agree to comply with all the terms of the Full Project Gutenberg License available with this file or online at www.gutenberg.org/license.

Section 1. General Terms of Use and Redistributing Project Gutenberg electronic works

1.A. By reading or using any part of this Project Gutenberg electronic work, you indicate that you have read, understand, agree to and accept all the terms of this license and intellectual property (trademark/copyright) agreement. If you do not agree to abide by all the terms of this agreement, you must cease using and return or destroy all copies of Project Gutenberg electronic works in your possession. If you paid a fee for obtaining a copy of or access to a Project Gutenberg electronic work and you do not agree to be bound by the terms of this agreement, you may obtain a refund from the person or entity to whom you paid the fee as set forth in paragraph 1.E.8.

1.B. “Project Gutenberg” is a registered trademark. It may only be used on or associated in any way with an electronic work by people who agree to be bound by the terms of this agreement. There are a few things that you can do with most Project Gutenberg electronic works even without complying with the full terms of this agreement. See paragraph 1.C below. There are a lot of things you can do with Project Gutenberg electronic works if you follow the terms of this agreement and help preserve free future access to Project Gutenberg electronic works. See paragraph 1.E below.

1.C. The Project Gutenberg Literary Archive Foundation (“the Foundation” or PGLAF), owns a compilation copyright in the collection of Project Gutenberg electronic works. Nearly all the individual works in the collection are in the public domain in the United States. If an individual work is unprotected by copyright law in the United States and you are located in the United States, we do not claim a right to prevent you from copying, distributing, performing, displaying or creating derivative works based on the work as long as all references to Project Gutenberg are removed. Of course, we hope that you will support the Project Gutenberg mission of promoting free access to electronic works by freely sharing Project Gutenberg works in compliance with the terms of this agreement for keeping the Project Gutenberg name associated with the work. You can easily comply with the terms of this agreement by keeping this work in the same format with its attached full Project Gutenberg License when you share it without charge with others.

1.D. The copyright laws of the place where you are located also govern what you can do with this work. Copyright laws in most countries are in a constant state of change. If you are outside the United States, check the laws of your country in addition to the terms of this agreement before downloading, copying, displaying, performing, distributing or creating derivative works based on this work or any other Project Gutenberg work. The Foundation makes no representations concerning the copyright status of any work in any country other than the United States.

1.E. Unless you have removed all references to Project Gutenberg:

1.E.1. The following sentence, with active links to, or other immediate access to, the full Project Gutenberg License must appear prominently whenever any copy of a Project Gutenberg work (any work on which the phrase “Project Gutenberg” appears, or with which the phrase “Project Gutenberg” is associated) is accessed, displayed, performed, viewed, copied or distributed:

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg™ License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

1.E.2. If an individual Project Gutenberg electronic work is derived from texts not protected by U.S. copyright law (does not contain a notice indicating that it is posted with permission of the copyright holder), the work can be copied and distributed to anyone in the United States without paying any fees or charges. If you are redistributing or providing access to a work with the phrase “Project Gutenberg” associated with or appearing on the work, you must comply either with the requirements of paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 or obtain permission for the use of the work and the Project Gutenberg trademark as set forth in paragraphs 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.3. If an individual Project Gutenberg electronic work is posted with the permission of the copyright holder, your use and distribution must comply with both paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 and any additional terms imposed by the copyright holder. Additional terms will be linked to the Project Gutenberg License for all works posted with the permission of the copyright holder found at the beginning of this work.

1.E.4. Do not unlink or detach or remove the full Project Gutenberg License terms from this work, or any files containing a part of this work or any other work associated with Project Gutenberg.

1.E.5. Do not copy, display, perform, distribute or redistribute this electronic work, or any part of this electronic work, without prominently displaying the sentence set forth in paragraph 1.E.1 with active links or immediate access to the full terms of the Project Gutenberg License.

1.E.6. You may convert to and distribute this work in any binary, compressed, marked up, nonproprietary or proprietary form, including any word processing or hypertext form. However, if you provide access to or distribute copies of a Project Gutenberg work in a format other than “Plain Vanilla ASCII” or other format used in the official version posted on the official Project Gutenberg website (www.gutenberg.org), you must, at no additional cost, fee or expense to the user, provide a copy, a means of exporting a copy, or a means of obtaining a copy upon request, of the work in its original “Plain Vanilla ASCII” or other form. Any alternate format must include the full Project Gutenberg License as specified in paragraph 1.E.1.

1.E.7. Do not charge a fee for access to, viewing, displaying, performing, copying or distributing any Project Gutenberg works unless you comply with paragraph 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.8. You may charge a reasonable fee for copies of or providing access to or distributing Project Gutenberg electronic works provided that:

- • You pay a royalty fee of 20% of the gross profits you derive from the use of Project Gutenberg works calculated using the method you already use to calculate your applicable taxes. The fee is owed to the owner of the Project Gutenberg trademark, but he has agreed to donate royalties under this paragraph to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation. Royalty payments must be paid within 60 days following each date on which you prepare (or are legally required to prepare) your periodic tax returns. Royalty payments should be clearly marked as such and sent to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation at the address specified in Section 4, “Information about donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation.”

- • You provide a full refund of any money paid by a user who notifies you in writing (or by e-mail) within 30 days of receipt that s/he does not agree to the terms of the full Project Gutenberg™ License. You must require such a user to return or destroy all copies of the works possessed in a physical medium and discontinue all use of and all access to other copies of Project Gutenberg™ works.

- • You provide, in accordance with paragraph 1.F.3, a full refund of any money paid for a work or a replacement copy, if a defect in the electronic work is discovered and reported to you within 90 days of receipt of the work.

- • You comply with all other terms of this agreement for free distribution of Project Gutenberg™ works.

1.E.9. If you wish to charge a fee or distribute a Project Gutenberg™ electronic work or group of works on different terms than are set forth in this agreement, you must obtain permission in writing from the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the manager of the Project Gutenberg™ trademark. Contact the Foundation as set forth in Section 3 below.

1.F.

1.F.1. Project Gutenberg volunteers and employees expend considerable effort to identify, do copyright research on, transcribe and proofread works not protected by U.S. copyright law in creating the Project Gutenberg™ collection. Despite these efforts, Project Gutenberg™ electronic works, and the medium on which they may be stored, may contain “Defects,” such as, but not limited to, incomplete, inaccurate or corrupt data, transcription errors, a copyright or other intellectual property infringement, a defective or damaged disk or other medium, a computer virus, or computer codes that damage or cannot be read by your equipment.

1.F.2. LIMITED WARRANTY, DISCLAIMER OF DAMAGES - Except for the “Right of Replacement or Refund” described in paragraph 1.F.3, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the owner of the Project Gutenberg™ trademark, and any other party distributing a Project Gutenberg™ electronic work under this agreement, disclaim all liability to you for damages, costs and expenses, including legal fees. YOU AGREE THAT YOU HAVE NO REMEDIES FOR NEGLIGENCE, STRICT LIABILITY, BREACH OF WARRANTY OR BREACH OF CONTRACT EXCEPT THOSE PROVIDED IN PARAGRAPH 1.F.3. YOU AGREE THAT THE FOUNDATION, THE TRADEMARK OWNER, AND ANY DISTRIBUTOR UNDER THIS AGREEMENT WILL NOT BE LIABLE TO YOU FOR ACTUAL, DIRECT, INDIRECT, CONSEQUENTIAL, PUNITIVE OR INCIDENTAL DAMAGES EVEN IF YOU GIVE NOTICE OF THE POSSIBILITY OF SUCH DAMAGE.

1.F.3. LIMITED RIGHT OF REPLACEMENT OR REFUND - If you discover a defect in this electronic work within 90 days of receiving it, you can receive a refund of the money (if any) you paid for it by sending a written explanation to the person you received the work from. If you received the work on a physical medium, you must return the medium with your written explanation. The person or entity that provided you with the defective work may elect to provide a replacement copy in lieu of a refund. If you received the work electronically, the person or entity providing it to you may choose to give you a second opportunity to receive the work electronically in lieu of a refund. If the second copy is also defective, you may demand a refund in writing without further opportunities to fix the problem.

1.F.4. Except for the limited right of replacement or refund set forth in paragraph 1.F.3, this work is provided to you ‘AS-IS’, WITH NO OTHER WARRANTIES OF ANY KIND, EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO WARRANTIES OF MERCHANTABILITY OR FITNESS FOR ANY PURPOSE.

1.F.5. Some states do not allow disclaimers of certain implied warranties or the exclusion or limitation of certain types of damages. If any disclaimer or limitation set forth in this agreement violates the law of the state applicable to this agreement, the agreement shall be interpreted to make the maximum disclaimer or limitation permitted by the applicable state law. The invalidity or unenforceability of any provision of this agreement shall not void the remaining provisions.

1.F.6. INDEMNITY - You agree to indemnify and hold the Foundation, the trademark owner, any agent or employee of the Foundation, anyone providing copies of Project Gutenberg™ electronic works in accordance with this agreement, and any volunteers associated with the production, promotion and distribution of Project Gutenberg™ electronic works, harmless from all liability, costs and expenses, including legal fees, that arise directly or indirectly from any of the following which you do or cause to occur: (a) distribution of this or any Project Gutenberg work, (b) alteration, modification, or additions or deletions to any Project Gutenberg work, and (c) any Defect you cause.

Section 2. Information about the Mission of Project Gutenberg

Project Gutenberg is synonymous with the free distribution of electronic works in formats readable by the widest variety of computers including obsolete, old, middle-aged and new computers. It exists because of the efforts of hundreds of volunteers and donations from people in all walks of life.

Volunteers and financial support to provide volunteers with the assistance they need are critical to reaching Project Gutenberg’s goals and ensuring that the Project Gutenberg collection will remain freely available for generations to come. In 2001, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation was created to provide a secure and permanent future for Project Gutenberg and future generations. To learn more about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation and how your efforts and donations can help, see Sections 3 and 4 and the Foundation information page at www.gutenberg.org.

Section 3. Information about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

The Project Gutenberg Literary Archive Foundation is a non-profit 501(c)(3) educational corporation organized under the laws of the state of Mississippi and granted tax exempt status by the Internal Revenue Service. The Foundation’s EIN or federal tax identification number is 64-6221541. Contributions to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation are tax deductible to the full extent permitted by U.S. federal laws and your state’s laws.

The Foundation’s business office is located at 41 Watchung Plaza #516, Montclair NJ 07042, USA, +1 (862) 621-9288. Email contact links and up to date contact information can be found at the Foundation’s website and official page at www.gutenberg.org/contact

Section 4. Information about Donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

Project Gutenberg™ depends upon and cannot survive without widespread public support and donations to carry out its mission of increasing the number of public domain and licensed works that can be freely distributed in machine-readable form accessible by the widest array of equipment including outdated equipment. Many small donations ($1 to $5,000) are particularly important to maintaining tax exempt status with the IRS.

The Foundation is committed to complying with the laws regulating charities and charitable donations in all 50 states of the United States. Compliance requirements are not uniform and it takes a considerable effort, much paperwork and many fees to meet and keep up with these requirements. We do not solicit donations in locations where we have not received written confirmation of compliance. To SEND DONATIONS or determine the status of compliance for any particular state visit www.gutenberg.org/donate.

While we cannot and do not solicit contributions from states where we have not met the solicitation requirements, we know of no prohibition against accepting unsolicited donations from donors in such states who approach us with offers to donate.

International donations are gratefully accepted, but we cannot make any statements concerning tax treatment of donations received from outside the United States. U.S. laws alone swamp our small staff.

Please check the Project Gutenberg web pages for current donation methods and addresses. Donations are accepted in a number of other ways including checks, online payments and credit card donations. To donate, please visit: www.gutenberg.org/donate.

Section 5. General Information About Project Gutenberg electronic works

Professor Michael S. Hart was the originator of the Project Gutenberg concept of a library of electronic works that could be freely shared with anyone. For forty years, he produced and distributed Project Gutenberg eBooks with only a loose network of volunteer support.

Project Gutenberg eBooks are often created from several printed editions, all of which are confirmed as not protected by copyright in the U.S. unless a copyright notice is included. Thus, we do not necessarily keep eBooks in compliance with any particular paper edition.

Most people start at our website which has the main PG search facility: www.gutenberg.org.

This website includes information about Project Gutenberg, including how to make donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, how to help produce our new eBooks, and how to subscribe to our email newsletter to hear about new eBooks.

Table of Contents

- I

- MUSTAA JA KULTAA
- HANS BOIJE
- SIIVET
- KAKSI USKALIKKOA
- TAMARAN KUOLEMA
- FRANS HALS

- II

- RESIGNATIO.
- PAINAJAINEN
- SUSI
- KAPAKKA.
- ERÄÄN MIEHEN VIIMEINEN KIRJE
- RAMPA
- TUOMITTU
- POHJAA KOHTI

- III

- YKSI MARKKA
- HAUTAJAISET
- ERÄÄLLE TUOMARILLE
- DEBET — KREDIT
- PIENI EPISOODI

- IV

- KESÄYÖ
- KARTANON TYTÄR
- VIIMEINEN LAIVA
- PIENI LAULU RUTHISTA
- JÄLLEENNÄKEMINEN
- TYHJÄ HUONE

- V

- LOKAKUU
- AKVARELLI
- SAARELAISMAISEMA
- THE FULL PROJECT GUTENBERG™ LICENSE